Досега в "Заразата": - Здравейте, г-це Велдърс.
Възрастен богаташ ни нае да сринем интернет.
Елдрич Палмър. - Не исках да наранявам хора.
Какво ти се е случило?
Леговището му е някъде под града. Трябва да действаме заедно.
Аз пия от хората.
Защо използвахте бомбата? - Нямахме избор!
Той беше в ръцете ми!
Няма да стане, старче. - Той е тук! Пусни ме!
За Бога, това е самоубийство! - Не! Не, не!
Пулсът ти е бавен и сърцето ти се бори.
Чувам го.
Той тук ли е сега? - Не, дойдох сам.
Спазих моята част от уговорката.
Господаря ще спази своята.
Той не може да бъде принуждаван.
Той е Господаря.
Той изпълнява думата си или не го прави.
Използвах всички ресурси, с които разполагам.
Никой не би могъл да изпълни волята му като мен.
И ако откаже това, което искаш?
Ами ако ме е изпратил
за да ти дам последно причастие?
Той ще ме спаси.
Все още съм му нужен. Вярвам в това.
Върнахме се.
Зак, върнахме се! - Тате!
Съжалявам, че не се върнахме по времето, което ти обещах.
Няма проблем. Пипнахте ли го?
Не. Бях близо, но това не се брои.
Най-сетне.
Наред ли е всичко? - Да.
Сигурен ли си? - Напълно.
Моля те, дай ми сила.
500 лека. - Не става.
800 лека. Ще я закарам само до реката.
Не, не.
Проблемът не са парите, а посоката, нали?
Замъкът? Руините? Някой ходил ли е към замъка Дрист наскоро?
Немец? Добре облечен, излиза само нощем?
Изчезвали ли са хора?
2000 лека? Ще я купя.
2000.
Мириам.
Фермерът беше ужасен.
Усещаше злото присъствие.
Този път сме много близо.
Казвал си го и преди, Ейбрахам. - Той е тук. Сигурен съм.
Победа тук ще осмисли делото на живота ни
и ще отмъсти за смъртта на Франкел и Юргис.
И ще посрами онези, който не ни послушаха.
Замъкът е на половин ден езда. Ще се върна преди залез.
Обещай ми, ако видиш и следа от гнездо, да се махнеш.
Не бива да го правиш сам.
Аз никога не съм сам.
Ти си с мен на всяка крачка.
Моля те, не позволявай жаждата за мъст да замъгли разсъдъка ти.
Знам, че обсебеността ми е превзела живота ни
и че си направила много саможертви.
След като всичко приключи, ще се установим някъде.
Ще си осиновим деца. Момче и момиче, нали?
Както си искала винаги.
До залез.
Не по-късно.
Следващият път.
Знаеш ли от колко време го преследвам?
Последната ни среща беше преди десетилетия.
Може да няма следващ път.
Трябва да си починеш. - Моля ви, оставете ме сам.
Какво е това?
Вампирско сърце ли е?
Как... Колко е старо?
Помолих да ме оставите сам.
Защо го държите тук? - Престанете с въпросите!
Г-н Алонсо Крийм. Помниш ли ме?
Да, помня те.
Дай ми оръжието си.
Да не мислиш, че се шегувам? Дай пистолета!
Бавно.
Сега тръгвай.
Бяхме някъде тук, когато видяхме вампирите.
В радиус половин пряка във всяка посока.
Да.
Никой ли няма да си отвори устата?
Видяхте какво се случи със Сетракян там.
Беше разстроен. Това е разбираемо.
Разстроен?
Искаше четиримата да се изправим срещу поне хиляда вампира.
Видяхте го, нали? - Отдавна се занимава с това.
И просто е получил пристъп? Никой, освен мен, ли няма съмнения?
Мисля, че преувеличаваш. - Разбирам, но какъв избор имаме?
Добре, хубаво е да го знам. Значи съм само аз.
Я виж ти.
Липсвах ли ти? - След като го спомена...
Какво стана? Всички ли са добре?
Доколкото може да се очаква.
Да си донесла пица?
Нещо по-добро. Имам план.
Не ни трябват повече планове. Нужна ни е победа.
Добре тогава. Нося ви победа.
Ще се разположа тук.
Откъде открадна тези неща.
Да, разбирам, никога няма да сме първи дружки.
Това ми къса сърцето,
но съм ви нужна, макар още да не го осъзнавате.
Сега ли да ти напомня, че ти срина интернет?
Чували ли сте за Системата за извънредно предупреждение?
Която прекъсва радиото и телевизията?
"Това е само проба", нали?
Създадена е, за да може президента да се обръща към нацията
във време на война или криза.
За 50 години не е използвана нито веднъж.
Дори на 11-и септември.
Защото сега имаме 24-часови радиопредавания.
Предават глупости за странни случаи на инфлуенца,
насилие, сватби на известни личности...
Мога да ви включа през кабелна и сателит,
към всяка телевизия и радио в страната.
Издирват ме за убийство. Кой ще ми повярва?
Използвай тази си известност. Хората знаят, че си работил за ЦКБ.
Вдигни шум. Накарай хората да говорят.
С твоя чар ще запалиш пожар.
Може да се получи.
Не "може", ще стане.
Помисли какво можеш да кажеш за 30-40 секунди,
за да събудиш света.
Как ти беше името? - Наричат ме Гъс.
Любопитен съм, защо дойде при мен, като можеш да преследваш доста хора?
Трябват ми оръжия, муниции и пари.
Стори ми се подходящ. - Какво си мислиш, че знаеш за мен?
Знам достатъчно. - Проблемът е, че имам много приятели.
Те обичат да ми правят услуги и щом откраднеш от мен,
доста хора ще искат да ми помогнат да те намеря.
Заглеждал ли си се из града?
Има някаква чума, която превръща хората в машини за убиване.
Чака ни голям хаос и никой няма да ме намери.
Имаш ли някакъв план?
Най-добре изплюй камъчето? Ясен ли съм?
Няма проблем.
Професоре.
Слънцето залязва...
...а ти си далеч от дома.
Мириам!
Преследваш ни твърде дълго, евреино.
Знаех, че няма да устоиш на толкова изкусителен капан.
Айнхорст!
Оставям те тук да обмислиш грешките си.
Не! Айнхорст!
Айнхорст! Върни се и се бий с мен!
Сигналът ще отиде чак там горе, а?
Да.
Ще излъжа системата, че получава седмичното тестово съобщение.
А след това - осветление, камера, д-р Сериозност.
И можеш да направиш всичко това от тук?
Не точно. Това тук е просто предавател.
Трудното ще е да заобиколя защитите през лаптопа си.
Това е хакване, достойно за АНС.
Как се захвана с това?
Дълга история. Друг път ще ти разказвам.
Предполагам си отговорила на обява във вестник.
Някой е търсил антисоциални антихристи.
Баща ми работеше за телефонната компания.
Проследяваше фрийкъри.
След това телефонния монопол падна
и той се захвана с киберсигурността.
По това време фрийкърите се превърнаха в хакери.
Бунтуваш се срещу татенцето, а? - Не, обичах баща си.
Ходеше под прикритие на хакерски сбирки и ме взимаше със себе си.
Смяташе, че хакерите са по-скоро любопитни, отколкото зловредни.
Ако се беше родил няколко години по-късно,
щеше да е един от тях.
Чакай малко.
Това, което направи с интернет беше доста зловредно.
Изгубих пътя си.
Затова ли се върна? За да поправиш нещата?
Заради това, а и защото забравих тук чифт страхотни ботуши.
Добре разбирам нюйоркските акценти, но твоя ми се струва не на място.
Срещнах момиче от Лондон и се пренесох отвъд океана заради нея.
Любов, предполагам.
Баща ми почина от инфаркт, когато бях на 12.
Майка ми го понесе трудно и се омъжи набързо за един кретен.
След това нещата тръгнаха зле и на 15 избягах.
Дотук с любовта.
Искаш ли още подробности?
Само една.
Мъже или жени?
Наблягам на страстните, унищожителни връзки.
Най-добрите.
Включихме се. - Добре.
Реч ли подготвяте?
Да, г-жо Мартинес. Много важна реч.
Моята Нора беше първа в класа по ораторство.
Печелеше всеки дебат в училище.
И повечето вкъщи.
Все още го умее. - Мамо?
В кухнята е. - Защо не си в леглото.
Дойдох да те проверя. - Не можех да спя.
Шумовете, сирените... - Не, не. Недей да пушиш повече.
Върви да легнеш.
Тази нощ ще спя при теб.
Ролите ни са разменени.
Такъв е животът.
Хайде, приятел!
Кротко, човече, че ще пострадаш.
Имам AR-15, MP-5 и два пистолета.
Вземи ги, върви си и гледай никога повече да не те срещна.
Кой идва? - Никой.
Кой е, Крийм?
Доставка, която очаквам. Ще се погрижа.
Ще си тръгне до две минути. - Разкарай го.
Влизай, Грег.
Не се тревожи, този работи за мен.
Пуснахме контейнера на Д-42.
Добре, ще го изпратя сутринта.
Ако има проблеми, кажи ми. - Разбира се.
Лека вечер.
Чакай! Да видя какво има в чантата.
Какво има вътре?
Ето за това става дума!
Получи си оръжията. Махни се, докато имаш възможност.
Щом плаща толкова, за да изпратиш контейнер,
значи съдържанието му струва доста повече.
Искам да хвърля един поглед.
Готов ли си за близък план?
Не трябва ли да го направим сутринта, когато хората са будни?
Могат да прекъснат предаването ни.
Добре е да предаваме през нощната смяна.
10 допълнителни секунди могат да са важни,
така че дай всичко от себе си.
Преди 40 години дойдох в тази страна победен.
Посветих живота си на преследването на Господаря,
н в онзи момент обърнах гръб на мисията си.
Злото, което присъства на света толкова векове,
отново се бе оттеглило в сенките и чувствах,
че съм пропуснал шанса си.
Въпреки това тук, в сутерена си,
с оръжията и книгите, ти си се подготвял.
Да, подготвях се, но бях приел,
че ще напусна този свят, без да се изправя срещу него отново.
Когато го видях след всичкото това време,
изгубих ясната си мисъл. Сега разбирам това.
Поддадох де на импулсите, гнева и емоциите си.
Извинявам се.
Но...
Отпочинах си и съм готов да продължа битката.
Мириам! Мириам!
Добре, приготви се. И спри звука на телевизора.
Боже мой! Стана! Давай, Еф!
Аз съм д-р Ефрем Гудуедър и това не е проба.
Аз съм епидемиолог от ЦКБ.
Искам да ви предупредя за сериозна опасност.
Из Ню Йорк, а може би не само тук, се разпространява болест.
Тя е причината за странните изчезвания, на които сме свидетели.
Тези снимки показват аутопсия на една от жертвите.
Заразата, вирусът променя тялото на гостоприемника.
Виждате израстъка, който излиза от гърлото
и формира нещо като жило,
чрез което вирусът се предава от носителя на жертвата.
Ако близък ваш човек бъде заразен, той инстинктивно ще тръгне след вас.
Слънчевата светлина убива... - Това беше.
Прекъснаха ни.
Успяхме! Дявол да го вземе! Получи се!
Мамо, идвам!
Не! Мамо!
Мамо!
Слез долу!
Мамо! - Слезте в мазето!
Побързайте! Вървете!
Времето ти изтече, 8230385!
Не спирай.
Не си на разходка, та да си почиваш.
Това ли е?
Отвори го.
Не мога. Не ми дадоха ключ.
Аз трябва само да го прекарам.
Мамка му! - Сега отвори.
Мамка му. Какво е това?
Какво е това, човече?
Дай ми пистолет! По-бързо!
Кучка! Така ли искаш да играем?
Мамка му!
Това е за дето стреля по мен.
Не, недейте!
Не този, другия.
Кои сте вие?
Оставете ме! Пуснете ме!
Не ме пипайте!
Трябва да тръгваме. - Не мислиш да се бием с тях?
Не, няма да се получи.
Подготвен съм за това. Има още един изход.
Таен проход зад фризера.
Това звучи по-добре. - Съгласен съм.
Всички да се въоръжат.
Ще има време за скърбене, мила, но сега трябва да тръгваме.
Не мога да я оставя тук.
Можем да я вземем с нас.
Може да успеем да я спасим.
Отиди да вземеш Зак. Аз ще дойда веднага.
Върви.
Дай ми го.
Тръгвай.
Върви.
Хайде, да тръгваме.
Хайде.
Трябваше да бъде сторено. Заради нея.
8230385!
Знам, че ме чуваш.
Идвам за теб.
Господи, прости греховете ми
и това, което трябва да сторя.
Но трябва вечно да помня, за да не е напразна
смъртта на Мириам и всички останали.
Сбогом, Мириам.
До следващата ни среща.
Сетракян, изоставил си всичко, което обичаш.
Но и това няма да е достатъчно.
Фицуилям? Ти ли си?
Знаех, че ще дойдеш.
Вярвах.
Спаси ме.
Прогледни.
Да!
Благодаря ти.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz